Reč je o izjavi na televiziji CNN u inače dobrom intervjuu Jay Lenou da Michelle Bachman "mrzi muslimane" a Rick Santorum "mrzi homoseksualce". Ovo smatram velikim gafom ne zato što je izjava sama po sebi tačna ili nije tačna, nego zato što je Ron Paul kandidat koji treba da pobedi na izborima i kao takav, on treba da odabere prave saveznike i prave protivnike, i da traži podršku saveznika i napada protivnike, a ne obratno.
Ko su saveznici a ko protivnici Ron Paula? Izgleda, na osnovu ove izjave da on misli da su socijalni konzervativci i tradicionalisti neprijatelji, a tinejdžeri, koledž klinci i razočarani Obamisti glavna baza. Ja jako sumnjam u tu kalkulaciju. Ako je bude dosledno sledio, mislim da ga čekaju prilično neprijatna iznenađenja. Pogledajmo jedan zanimljiv podatak: po najnovijoj sondaži javnog mnenja, Ron Paul vodi u Ajovi gde se održavaju prvi preliminearni izbori za republikanskog kandidata 3 januara: on ima 24%, Romney 20%, Gingrich 14%, Bachmann i Santorum po 10% glasova. Dakle, Ron Paul je našao pametnim da napadne direktno dvoje kandidata koji zajedno imaju 20% glasova, koji važe za konzervativce, sa kojima nije imao nikakav spor, koji su vrlo neomiljeni kod establišmenta, i čiju je podršku, bar kad se o Bachmannovoj radi, mogao da dobije. Bachmannova je osoba sa vrlo jakim istorijatom free market borbe, glasala je protiv TARPa i svega ostalog, ranije je bila u dobrim odnosima i sa Paulom i čak sa ljudima sa Mises Instituta! (Woods je pričao kako je držao neko predavanje o Austrijskoj ekonomiji grupi kongresmena koju je okupio Ron Paul, u kojoj je bila i Bachmannova, koja je entuzijastično reagovala na to predavanje. Kasnije je pričala da čita Misesa na plaži). Šta Paul dobija od toga što je sada napada? To je čista ludost.
Ron Paul može da ima ozbiljne šanse samo ako dobije Ajovu (što je dosta izgledno), i ako dobije podršku Tea Party aktivista i uticajnih političara bliskih Tea Party. To u prvom redu važi za Saru Palin i Michelle Bachmann. Palinova je najavila da će podržati nekog od kandidata posle Ajove. Ako odabere Paula (možda i hoće, ako ovaj i nju ne napadne do tada), a ako joj se pridruži Bachmannova u perspektivi, to bi onda lančano povuklo podršku i mnogih drugih ljudi, i diskreditovalo sve tekuće pokušaje establišmenta da ga predstave kao frika, ludaka, antiameričkog levičara i slične gluposti. Zabadanje prsta u oko ljudima od čije podrške ti zavisi svaka ozbiljnija šansa na izborima meni liči na potpunu iracionalnost i nezrelost. Podseća me na fon Paulusa koji je šutnuo nogom hleb i so koje su mu ukrajinski seljaci doneli u leto 1941 u Kijevu, rekavši: "ko je pustio ove slovenske svinje ovamo?"
Mislim da Ron Paul pravi istu fatalnu grešku, odbacujući saveznike koje može da koristi, čak i kad oni nisu na visini zadatka, kao korisne idiote. Ovim napadom na Bachmannovu i Santoruma je pokazao da izjednačava neinteligentnu i besmislenu, samodestruktivnu provokaciju radi provokacije sa hrabrom principijelnošću. Umesto da se potrudi da svoju poruku formuliše tako da bude prihvatljivija "konzervativcima" i regrutuje ih kao laku pešadiju u svom poohodu obnove pravog, paleo-konzervativizma, on se ponaša kao histerični tinejdžer koji hoće po svaku cenu da nervira roditelje nekim uvrnutim stavovima i ponašanjima. To ne znači da treba išta da promeni u svojoj politici, nego da drukčije formuliše iste principe kojih se drži celog života. Recimo, koliko bi napadi Mark Levina i mnogih drugih na Paula kao levičara koji je "levo od Obame" bili uverljivi kada bi on prestao da poput Čomskog neumorno drobi o "američkom imperijalizmu" i o tome kako Al Kaida samo reaguje na američku spoljnu politiku, te podržava javno iranske mule, i ograničio se na parolu "America First"; na koncepciju da para za uzgradnju drugih nacija nema, da baze u Koreji, Japanu, Nemačkoj i Saudijskoj Arabiji ničemu ne služe, osim dranja poreskog obveznika, i da su ratovi u Iraku i Avganistanu propali eksperimenti u levičarskoj koncepciji spoljne politike Vudro Vilsona i FDR? Da je GW zapravo bio levičar!
Umesto toga, on paradira okolo svojim krekpotovskim "anti-imperijalizmom" i pokušajima da nadčomskiše Čomskog. To može lepo da zvuči među naduvanim klincima sa koledža, ali neće doneti nikakav ozbiljniji prodor među glasačima desno od centra, koji su većina i od kojih on zavisi. Dosadašnji rast podrške Paulu dolazi upravo od desničara, od ljudi koji su razočarani odsustvom bilo kakve alternative republikanskom establišmentu, koji se sto posto slažu sa Paulovom domaćom agendom ali ne nužno i sa spoljnom politikom. I da stvar bude tragičnija, razlike u principima spoljne politike između njih i Paula su mnogo manje nego razlike u obrazloženjima. Mnogi ljudi se slažu sa njegovim predlozima, ali ne i sa njegovim ekstravagantnim teorijama o islamizmu kao nevinoj reakciji na američku okupaciju i maltretman Arapa. Paul može da zastupa istu politiku povlačenja iz imperijalne uloge, ne-intervencionizma, odbacivanju UN i sve ostalo, bez insistiranja na krekoptovoskom čomskijanskom anti-imperijlizmu, te direktnog opravdavanja Al Kaide i iranskog režima. Ali, kao za pakost, on 90% vremena kad govori o spoljno politici ne insistira na tome šta bi uradio nego upravo na ovim idiotskim obrazloženjima! I to daje neku plauzibilnost kritikama da je on levičar, što je naravno potpuno netačno.
Ko su saveznici a ko protivnici Ron Paula? Izgleda, na osnovu ove izjave da on misli da su socijalni konzervativci i tradicionalisti neprijatelji, a tinejdžeri, koledž klinci i razočarani Obamisti glavna baza. Ja jako sumnjam u tu kalkulaciju. Ako je bude dosledno sledio, mislim da ga čekaju prilično neprijatna iznenađenja. Pogledajmo jedan zanimljiv podatak: po najnovijoj sondaži javnog mnenja, Ron Paul vodi u Ajovi gde se održavaju prvi preliminearni izbori za republikanskog kandidata 3 januara: on ima 24%, Romney 20%, Gingrich 14%, Bachmann i Santorum po 10% glasova. Dakle, Ron Paul je našao pametnim da napadne direktno dvoje kandidata koji zajedno imaju 20% glasova, koji važe za konzervativce, sa kojima nije imao nikakav spor, koji su vrlo neomiljeni kod establišmenta, i čiju je podršku, bar kad se o Bachmannovoj radi, mogao da dobije. Bachmannova je osoba sa vrlo jakim istorijatom free market borbe, glasala je protiv TARPa i svega ostalog, ranije je bila u dobrim odnosima i sa Paulom i čak sa ljudima sa Mises Instituta! (Woods je pričao kako je držao neko predavanje o Austrijskoj ekonomiji grupi kongresmena koju je okupio Ron Paul, u kojoj je bila i Bachmannova, koja je entuzijastično reagovala na to predavanje. Kasnije je pričala da čita Misesa na plaži). Šta Paul dobija od toga što je sada napada? To je čista ludost.
Ron Paul može da ima ozbiljne šanse samo ako dobije Ajovu (što je dosta izgledno), i ako dobije podršku Tea Party aktivista i uticajnih političara bliskih Tea Party. To u prvom redu važi za Saru Palin i Michelle Bachmann. Palinova je najavila da će podržati nekog od kandidata posle Ajove. Ako odabere Paula (možda i hoće, ako ovaj i nju ne napadne do tada), a ako joj se pridruži Bachmannova u perspektivi, to bi onda lančano povuklo podršku i mnogih drugih ljudi, i diskreditovalo sve tekuće pokušaje establišmenta da ga predstave kao frika, ludaka, antiameričkog levičara i slične gluposti. Zabadanje prsta u oko ljudima od čije podrške ti zavisi svaka ozbiljnija šansa na izborima meni liči na potpunu iracionalnost i nezrelost. Podseća me na fon Paulusa koji je šutnuo nogom hleb i so koje su mu ukrajinski seljaci doneli u leto 1941 u Kijevu, rekavši: "ko je pustio ove slovenske svinje ovamo?"
Mislim da Ron Paul pravi istu fatalnu grešku, odbacujući saveznike koje može da koristi, čak i kad oni nisu na visini zadatka, kao korisne idiote. Ovim napadom na Bachmannovu i Santoruma je pokazao da izjednačava neinteligentnu i besmislenu, samodestruktivnu provokaciju radi provokacije sa hrabrom principijelnošću. Umesto da se potrudi da svoju poruku formuliše tako da bude prihvatljivija "konzervativcima" i regrutuje ih kao laku pešadiju u svom poohodu obnove pravog, paleo-konzervativizma, on se ponaša kao histerični tinejdžer koji hoće po svaku cenu da nervira roditelje nekim uvrnutim stavovima i ponašanjima. To ne znači da treba išta da promeni u svojoj politici, nego da drukčije formuliše iste principe kojih se drži celog života. Recimo, koliko bi napadi Mark Levina i mnogih drugih na Paula kao levičara koji je "levo od Obame" bili uverljivi kada bi on prestao da poput Čomskog neumorno drobi o "američkom imperijalizmu" i o tome kako Al Kaida samo reaguje na američku spoljnu politiku, te podržava javno iranske mule, i ograničio se na parolu "America First"; na koncepciju da para za uzgradnju drugih nacija nema, da baze u Koreji, Japanu, Nemačkoj i Saudijskoj Arabiji ničemu ne služe, osim dranja poreskog obveznika, i da su ratovi u Iraku i Avganistanu propali eksperimenti u levičarskoj koncepciji spoljne politike Vudro Vilsona i FDR? Da je GW zapravo bio levičar!
Umesto toga, on paradira okolo svojim krekpotovskim "anti-imperijalizmom" i pokušajima da nadčomskiše Čomskog. To može lepo da zvuči među naduvanim klincima sa koledža, ali neće doneti nikakav ozbiljniji prodor među glasačima desno od centra, koji su većina i od kojih on zavisi. Dosadašnji rast podrške Paulu dolazi upravo od desničara, od ljudi koji su razočarani odsustvom bilo kakve alternative republikanskom establišmentu, koji se sto posto slažu sa Paulovom domaćom agendom ali ne nužno i sa spoljnom politikom. I da stvar bude tragičnija, razlike u principima spoljne politike između njih i Paula su mnogo manje nego razlike u obrazloženjima. Mnogi ljudi se slažu sa njegovim predlozima, ali ne i sa njegovim ekstravagantnim teorijama o islamizmu kao nevinoj reakciji na američku okupaciju i maltretman Arapa. Paul može da zastupa istu politiku povlačenja iz imperijalne uloge, ne-intervencionizma, odbacivanju UN i sve ostalo, bez insistiranja na krekoptovoskom čomskijanskom anti-imperijlizmu, te direktnog opravdavanja Al Kaide i iranskog režima. Ali, kao za pakost, on 90% vremena kad govori o spoljno politici ne insistira na tome šta bi uradio nego upravo na ovim idiotskim obrazloženjima! I to daje neku plauzibilnost kritikama da je on levičar, što je naravno potpuno netačno.
Gledajući emisiju, ovo je i meni zapalo za oko kao ne preterano promišljen potez što verovatno i nije bio. Ipak, sa druge strane, ukoliko jeste, možda je ovo i smišljeno nakon urađene cost benefit analize sa ciljem da se još više privuku tzv. Blue republicans odnosno demokrate koje planiraju da se registruju kao republikanci samo da bi glasali za Ron Paula u toku trke.
ReplyDeleteObzirom da do Ajove nema GOP debata, ovo pitanje će, verujem postati staro do sledeće debate koja je pred glasanje u NH, što je pozitivna stvar jer se ne bi lako izvukao iz situacije da brani taj stav.
Bachmann je njega prva napala u debati, dosta oštro je replicirala na jedan njegov odgovor u vezi spoljne politike. Ali svejedno i mene je šokiralo kako je otvoreno rekao kod Lenoa "ona mrzi Muslimane". Ne znam da li iko može da dobije ikakve glasače takvom optužbom.
ReplyDeleteIvane, Ron Pol je klasičan luzer, kao i ljudi koje se trudi da privuče. A vaš problem je klasičan problem čoveka koji, s jedne strane, jer je izuzetno inteligentan, obrazovan i, za razliku od gomile pseudointelektualnog šljama koji parazitira po univerzitetima jer ništa drugo ne ume da radi i pravi samo štetu, ne želi da zatvara oči pred činjenicama i racionalno razume da je svet mesto u kome jedino pragmatičan tržišni pristup i što je više moguće liberalizovana ekonomija daju rezultate, ali, s druge strane, još uvek, jer belodano potiče iz intelektualno-akademske sfere (ne znam skoro ništa o vama privatno, osim vašeg kratkog političkog angažmana u LDP-u, niti mislim da bi takvo znanje bilo korektno plasirati kao "argument", ali s četrdesetak godina ispod kape nešto malo valjda već znam o ljudima, a to naprosto izbija iz svega što napišete :) ), nosi njen najveći savremeni hibris, a to je, s jedne strane, nepoverenje prema novcu kao isključivom merilu uspeha, a s druge apriorni i deduktivni moralizatorski apsolutizam. I onda je, naravno, odgovor, Ron Pol, iako je svakom nešto prionicljivijem i pragmatičnijem posmatraču jasno da bi taj čovek, čak i kada bi bio "elektabilan" (u normalnim okolnostima to nije, ali u trenucima kriza i velikih lomova, a ovo jeste jedan takav trenutak, jer je tehnološki razvoj stavio sva razvijena društva, a ono najrazvijenije i najnaprednije najviše i najpre pred nekolicinu velikih socijalnih i ekonomskih izazova, razne anomalije se mogu dočepati Bele kuće, pogledajte samo aktuelnog predsednika :) ) bio jedan od najgorih predsednika u istoriji, iako je, tu se sa vama mogu složiti, inače jedan vrlo fini i simpatičan čovek, sa dosta progresivnih i inteligentih ideja. Problem sa njim se nalazi u tome da je isto kao i većina njegovih potencijalnih glasača, prevashodno moralizator, a ne pragmatik, a takvi jednostavno nisu pogodni da vode jednu svetsku imperiju, jer su moralni kompromisi, između ostalog, ono što su političari plaćeni da rade umesto svih nas. To se nekome može sviđati ili ne, ali ako ovaj doca iz Pitsburga nije spreman da sutra pošalje američku vojsku negde na drugu stranu sveta samo i isključivo zato da bi zaštitio američke finansijske ili vojne interese, onda će svi ozbiljni ljudi koji imaju šta da izgube i koji su kroz poreze koje plaćaju najviše ulagali u tu vojsku, da bi upravo to radila, odnosno isplatila se, s pravom smatrati da on ne treba da bude predsednik, i on to nikada neće ni postati. Drugim rečima, američkoj spoljnoj politici jeste potrebna radikalna revizija, ali ni u kom slučaju u pravcu anti-intervencionizma i još više moraliziranja, već, naprotiv, u pravcu sprečavanja daljeg maloumnog i veoma skupog i kontyraproduktivnog mešanja demokratističke, ljudskopravaške i globalno-usrećivačke demagogije u čisto ekonomsku i vojnu agendu koja treba da donese neku opipljivu korist na prvom mestu SAD i njenim građanima, a Ron Pol je poslednja osoba koja stvari može da pomeri u tom pravcu. Uostalom, dosta je pogledati profil njegovih fanova, i videti da taj čovek nije kandidat za koga ozbiljni ljudi treba da glasaju ili da ga finansijski podrže, jer prvo na listi njegovih prioriteta nije očuvanje i uvećavanje njihovog bogatstva i moći u realom svetu, već ova ili ona pseudointelektualna ili moralistička himera.
ReplyDeleteRon Paulu ima svaki cas da se sruci na glavu lavina optuzbi za antisemitizam i rasizam. To ce posebno da se desi ako Paul pobedi u Ajovi. (Ako ne verujes meni, ti onda proveri sta ljudi govore ovde http://campaign2012.washingtonexaminer.com/article/gop-will-take-gloves-if-ron-paul-wins-iowa/264111 , i ovde http://www.youtube.com/watch?v=1_DinFX05Ns)
ReplyDeleteMislim da je Ron Paul veoma ranjiv na optuzbe za rasizam i da njegovoj kampanji u stvari nema spasa. Cak reputacija moze ovaj put toliko da mu strada da zazali sto se ponovo kandidovao za predsednika.
Dok bih se inace u svemu slozio sa Jankovicevom analizom, ja ipak imam jedno veoma cinicno objasnjenje u kojem nalazim kakvo-takvo racionalno opravdanje Paulovog komentara o Bachmannovoj, a to je da je jedan nacin odbrane od optuzbi za rasizam, napasti neku trecu osobu, nevezano, za neki njen, treci rasizam.
Po tom objasnjenju, Ron Paul napadom na Bachmann pokazuje da mu je srce na mestu po pitanju postovanja za medjurasne osetljivosti.
Ivane, upravo kako je i Speaker primetio, i meni je palo na pamet da je Ron Paul možda jednostavno čovek sa integritetom kome dnevnopolitički poeni nisu na vrhu liste prioriteta, i ne želi da njima podređuje iskazivanje svojih stavova. U tom slučaju, ove njegove izjave mogu vama da se dopadaju ili ne dopadaju, ali nisu glupe.
ReplyDeleteE, moji vajni libertarijanci... :-/
ReplyDeleteGrešite kako u načelnom, tako i u pragmatičnom smislu. Kao prvo, upravo je činjenica što trijes godina priča jednu istu priču - beskompromisnu, hard-core slobodarsku, neoportunu i zdravorazumsku - i donela čiča Ronu toliku popularnost. Da je "marketinga radi" svih ovih decenija navodio vodu na neocons vodenicu, po čemu bi se razlikovao od ostalih republikanskih pretendenata, koji su manje-više svi eksponenti kartelsko-korporativističko-bigtofail bankarskih skupina? Alo, ljudi, pa on je i inicirao osnivanje Čajanke in the first place, kako bi vratio GOP-ovce političkim načelima koje su u međuvremenu trampili za koje milionče i uglavljivanje u vašingtonski establišment.
Druga stvar, što se tiče napada na oponente. Problem je što su ostali kandidati, ustrašeni posle Ronovih pobeda na poll-ovima (naročito u Kaliforniji) skoro svi odreda počeli primenjivati lukavu taktiku slaganja sa Paul-ovim stavovima, štaviše - počeli su ih prisvajati, pa čak i promovisati ih kao svoje originalne (npr. sad je pitanje FED-a postalo opšte mesto kritike od strane svih, čak je i Herman Cain palamudio protiv TARP-a, iako je svojevremeno bio zaposlen u FED-u; takođe, priča o sound money se mic po mic probija, kao i ukidanje departmana, što su sve ideje koje su nekada Rona činile usamljenim rendžerom). I naravno, stoka od glasačkog tela nije ni primetila foru, pa su i Ronovi procentni poeni na debatama tokom jeseni klizili nadole.
Međutim, pre oko mesec dana, RevPac-ovci su krenuli u kontra-napad, pre svega na Gingrich-a, zbog njegove popularnosti u Ajovi i N. Hempširu, pre svega zbog toga što je primao kintu od fannie mae i freddie mac, a ovamo šatro krivi uzročnike nekretninskog mehura. Tako i Romnija proziva zbog zdravstvene reforme u Masačusetsu. Što se Santoruma i Bakmanove tiče, njih nikad nije eksplicitno napadao - u ovom konkretnom slučaju ga je Džej počeo nasumično ispitivati o manama drugih kandidata, i Ron je rekao ono što i jeste činjenica, samo malo eksplicitnije. Rezultati? Promptni uzlazni rezultati i prekjučerašnja višemilionska money-bomba.
Ali ta fasciniranost TR blogera i komentatora američkim overseas akcijama je stvarno frapantna! Pa još Speaker roni svoje (pretpostavljam, kristalno čiste & libertarijanske)suze za moguće gubitke (inače, na čisto tržišnim principima zasnovanog i nesubsidiranog, jel' te) vojnog industrijskog kompleksa. Kao nije to u službi privlačenja novih birača. A šta ćemo sa eventualnim razočaranjima postojećih fanova (bilo starih, bilo Blue Republicans konvertita)?
I na kraju (kao i na početku), gospodo, šta ćemo sa principima i logikom? Zar treba da se jedini autentični libertarijanac prilagođava militaristima i TR-ovcima, ili pak treba da im otvori oči da se tax cutting i imperijalizam slažu k'o vatra i voda, sem ako nisu zagovornici inflacije, zaduživanja i distorzije investicionih prioriteta u datom tržišnom okviru?
A o judskeim vrednostima, nečijim izgubljenim životima, idejama founders-a, Ustavu i dr. da i ne govorimo. Šta mislite zašto Ron dobija od veterana više donacija od svih ostalih zajedno (uključujući i Obamu)? Ali vi bi svi hteli i jare i pare, ili što bi današnja mladež rekla - hoćete sex a da vam ne uđe - želit da ostanete libertarijanci, ali biste i da malo lečite vaše komplekse, tj. provincijalnu opsednutost Imperijom, kao i ldp-emigrantskom anti-kosovskom retorikom.
Uostalom, ako već tražite "slabo PR mesto" kod Paul-a, pre ćete ga naći u legalizaciji droga i nemešanju države bilo u hetero, bilo u gay zajednice i brakove. To za evangelističku Ajovu predstavlja mnogo veći zalogaj za progutati, nego na logici i ekonomskoj računici zasnovana kritika globalnog policijskog US poretka.
@Raša
ReplyDeleteIako sam to već nekoliko puta ponovio, a vidim da ste u adresnom i prozivačkom raspoloženju, ja nisam nikakav "libertarijanac" iako delim jedan deo korpusa libertarijanskih ekonomskih i političkih ideja. Ako vam se baš trpa u uredne pretince i kutijice, možete me smestiti negde između neokona i desnog libertarijanca, jer sam etatista i podržavam imperiju, ne iz neke "provincijske opsednutosti" njom (hajde mi pričajte nešto o provincijalizmu iz vaše udobne balkanske zemunice, to je tako zabavno :)) ), već zbog kombinacije racionalnog i pragmatičnog ličnog interesa (u ovakvom svetu mi i dobro ide i dopada mi se, a Imperija je njegov garant) i iracionalnih ličnih faktora (ako išta na ovom svetu ne mogu da podnesem, to su moralisti, pacifisti, i svi ostali koji pokušavaju da apstraktna moralna načela - koja su, po meni, bez ulaženja u neku veliku etičku teoriju, pošto se, iako raspolažem humanističim obrazovanjem, trudim da izbegavam dogme humanističkih nauka i stručni žargon, i držim se zdavog razuma koliko god je to moguće, samo neka vrsta destilata praktičnih saveta za "dobar život" - objektiviziraju i formalizuju in extremis, na uštrb individualnog, konkretnog i ličnog pristupa stvarima). Inače, doslednost je glavna osobina magaraca, zato su toliko cenjeni kao tovarna marva, :)) a čovek je postao vrhunski predator i autopredator na ovoj planeti baš zato što je naučio da se biti dosledan u kvantnom, fluktuirajućem, promenljivom svetu definitivno ne isplati :))) Kada i ako budemo besmrtni kiborzi, ili energetska pena rasuta galaksijom, možda će ta vaša doslednost slaviti neki svoj Triumph des Willens, :) ali nešto mi govori da će i onda zadrti, načelni, apstrakcionistički kiborzi češće izvlačiti deblji kraj od onih pragmatičnijih i fleksibilnijih :)))
Svakako da se doslednost ceni kod kandidata, jer predstavlja faktor predvidljivosti. A pošto je došlo vreme za ukidanje imperije, il' će biti po Ronu, il' će biti teške lomljave, sa vrlo nepredvidljivim razvojem.
ReplyDelete@Srđan
ReplyDeleteMa nemojte, Srđane, a ko je to odlučio da je "došlo vreme za ukidanje imperije"? Oni prljavci iz Occupy pokreta? :)) Ili neki "viši autoritet", recimo Čomski i slični pseudointelektualni komunistički šljam? :))) Preživela je imperija mnogo gore stvari, Hitlera, SSSR, hipi petokolonaški ološ šezdesetih i sedamdesetih, pa će preživeti i ovo, zato što se u Imperiju sliva veliki deo onoga što na ovom svetu ima mozga i para, i zato, između ostalog, i jeste "imperija" u jednom visokotehnološkom i liberalnom društvu, a tim ljudima imperija i te kako odgovara. Ja u neke velike lomove u SAD uopšte ne verujem, to društvo rekao bih ima kapaciteta da se uspešno izbori sa velikim tehnološkim promenama, a ako ono nema, nema nijedno na svetu. Niti mislim da je "sistem" kao takav truo: truli su samo neki delovi sadašnje ekonomske i društvene strategije tog sistema, koji se već modifikuju, i postoje sve šanse da se taj proces uspešno završi. Ja sam pesimista samo u odnosu na Evropu (odnosno, na njen veći deo, ne mislim da će se sa Britanijom, Skandinavijom ili, čak, Baltikom, Poljskom i Češkom išta dramatično loše desiti). Međutim, greška u vašem rezonovanju, naravno, ide mnogo dublje od ovog površnog nivoa: uzmimo za trenutak, diskusije radi, da će Imperija, odnosno sadašnji američko-globalni establišment da "padne", to jest da sebe dovede do nekih velikih društvenih i ekonomskih problema koje neće biti sposoban da reši, i koji će prouzrokovati drastičan pad njegove moći i uticaja u svetu? Šta mislite, kakva će konstelacija moći da ga zameni, i da li ćete i nju možda moći da nazivate "Imperija"? :)) I da li će siroti, stari Speaker, uz poveliki deo sadašnje ekonomske i tehnološke elite koji će, naravno, dovoljno rano videti kuda vetar duva, i prilagoditi se, da bude na nekom skromnom, ali udobnom mestu u parteru i da diskretno aplaudira? :))) Srđane, poletno momče, puno mladalačkog žara i nestrpljenja, svakoga, da prostite, možete zajebati, Smita, Rusoa, Kanta, Monteskijea, Marksa, Kejnza, Vebera, Hajeka, fon Mizesa, pa čak, izgleda, i Ajnštajna, jedino stari, dobri Darvin i stari - ahem - dobri Speaker ostaju neprejebivi :))))))
Ne navijam ja za pad SAD-a, niti sam nešto posebno nestrpljiv :)
ReplyDeleteMen' moje mesto (na galeriji), dobro dođe u peripetiji, ta me živo zanima kulminacija i rasplet, a uz ovako kvalitetnu predstavu, vreme mi nije najvažniji faktor. Pa nek' skaču po daskama, šta sad ja da im smetam? Valjda ne smatrate da je dobacivanje iz publike, interakcija u maniru najboljih dana pozorišta, loša praksa?
Ako se nečemu radujem, to je frka valutna, bankarska, državna, koja presušuje bunar želja, kako "liberala", tako i "konzervativaca".
Ako je podrška naroda Polu toliko jaka, ne znači li to da je narod svesniji dometa od vrhuške? Mora da je tako :) kada prazan stomak upozori na greške, intelekt nije neophodan.
Rasa,
ReplyDeletemislim da pogresno tumacite moju kritiku. Potrudio sam se da naglasim da ne mislim da on treba ista da promeni, osim da prekine sa comskijanskim teorijama o imperijalizmu. Osim ako vi ne smatrate podrsku iranskom rezimu i teorije o Al Kaidi kao pravdanoj reakciji na americki imperijlizam sustinom "libertarijanske doslednnosti".
Sve drugo ja sto posto podrzavam, i stavise cak i na TRu sam ponekad bivao kritikovan kao ideoloski ekstremista zbog toga. Ukljucujuci i njegovu spoljno-politicku doktrinu - neintervencionizam, povlacenje iz UN, raspustanje baza po Evropi Aziji i Bliskom Istoku i sve ostalo. Samo kazem da ce za tu politiku lakse pridobiti ljude ako odbaci pogresne i glupe racionalizacije te politike koje on stalno daje.
"I da stvar bude tragičnija, razlike u principima spoljne politike između njih i Paula su mnogo manje nego razlike u obrazloženjima."
ReplyDeleteu ovome ima dosta istine, ali problem je sto su ta obrazlozenja za paula najvaznija stvar. paul je jednostavno dosao do tacke gde je antimamerikanizam postao centralna tacka njegove politike. to se vidi u mnogo aspekata - spoljnoj politici, imigraciji, gradjanskim slobodama i sve cescem pozivanju na medjunarodno pravo. ekonomske slobode, neintervencionizam, monetarna politike itd su tu u sustini sporedni. on jeste mnogo blizi chomskom nego bachmann jer se sa chomskim slaze oko onoga sto mu je najvaznije.
E nikad nisam video življu ilustraciju one fraze o "kravi koja najviše mleka daje, ali se onda ritne i sve prospe"! Džaba mu svo libertarijanstvo...
ReplyDelete@Gavrilo
ReplyDeleteNe bih ja rekao da je ta krava ikada davala dobro mleko, a razlog što tako mislim je negde otprilike na liniji onih prioriteta koje je Željka pomenula: Ron Pol je previše protiv Amerika kakva jeste (a ja slučajno mislim da je to jedna bazično kul zemlja, sa par značajnih ali rešivih problema koja je svetu u tom obliku učinila nesravnjeno više dobra nego zla) da bi sve drugo što govori, ma koliko da je pozitivno ili pametno u nekim drugim aspektima imalo za mene dovoljan značaj da bude makar delimična protivteža tome. Lično ne mislim da je takav stav proizvod zlih namera, i zato mi je povremeno i u izvesnim stvarima koje radi i kaže i simpatičan, ali decidirano i s dosta jakih argumenata mislim da je budala koja ne zaslužuje da postane čak ni senator, a kamoli predsednik SAD.
Meni se čini da je sama suština, ono što vodi Pola, balansiran budžet, ekonomske slobode, vladavina zakona, te Ustav SD.
ReplyDeleteOni izlazi, poput napada na militarizam, samo su proizvodi načela. Mogao je da bira između socijale, zdravstva i vojske, i on je izabrao sva tri (plus uprava), ali se razlikuju po brzini razvoja (liberalizacije).
Šta je najzanimljivije u predizborima? Po meni, to je formiranje javnosti, i odnos sa Romnijem.
Da li će Pol biti kandidat treće stranke, ukoliko Romni bude nominovan?
Mišljenja sam da neće, pa će taj deo glasača (sa strane demokrata), pasti Romniju.
Zna li ko zašto je to tako?
Ispada da je vojska suština Amerike
ReplyDeleteK'o sfrj, sssr i drugi ludi experimenti :(
Željka,
ReplyDeleteU čemu se ogleda antiamerikanizam Rona Pola?
Osim ako vi ne smatrate podrsku iranskom rezimu i teorije o Al Kaidi kao pravdanoj reakciji na americki imperijlizam sustinom "libertarijanske doslednnosti".
ReplyDeletePodrška? Paul nikad nije "podržavao iranski režim", nego samo naglašava par notornih činjenica:
1) ne postoje pouzdani obaveštajni podaci o iranskoj nuklearnoj bombi, već samo politička propaganda slična onoj o Sadamovom biološkom oružju;
2) sinhronizitet medijskog linča Ahmadinedžada sa "povlačenjem" trupa iz Iraka;
3) Izrael ima preko 30 nuk. bojevih glava i najbolju armiju u regionu, te je više nego sposoban da se sam brani;
4) velika većina izraelskih političara već govori da je američka pomoć dvostruki mač po nacionalni interes zemlje, jer podrazumeva zavisnost u odlučivanju i poslušnost u vezi vođenja spoljne politike. Dosad je x puta Izrael morao sklapati mirovne sporazume kad je bilo optimalno da vojno dotuče Hezbolah i Hamas, i obrnuto - zbog miga iz Vašingtona i domaćeg populizma sukobi su produžavani kad je prioritet trebao biti mir ili barem primirje.
5) Američki budžet je u minusu, te je i svako eventualno "moralno opravdano" prisustvo na Bliskom Istoku detrimentalno po domaću ekonomsku stabilnost i reforme koje moraju uslediti;
6) Broj terorističkih akata je u srazmeri sa stepenom američkog intervencionizma, što predstavlja ne samo teoriju, već statistički podatak koji je svojevremeno CIA priznala i taj fenomen imenovala kao "blowback". U tu grupu ulazi i 9/11.
Pritom, Paul svoju "racionalističku agumentaciju" iznosi tek kad ga voditelji pitaju, a najčešće to rade namerno, pa hteo-ne hteo, on mora da odgovori onako kao što je oduvek govorio i pisao o tom problemu. Možda i postoji neki trade-off za tu doslednost kod glasačkog tela i možda bi tu priču trealo da stavi na stand by kad bude izašao na megdan Obami (što će se očito desiti, bilo kao GOP nominee, bilo kao nezavisni kandidat), nego da rizikuje u primary. Ali mislim da je rizik ipak minimalan.
Dorćolac :)
ReplyDeleteSve što je Dorćolac napisao potpisujem i ja,ako neko hoće da uporedi američki sa iranskim imperijalizmom bilans mrtvih makar merili tek od početka 21 veka je nekoliko stotina hiljada za USA,pa zar nije upravo procureo dokument o planovima Izraela o preventivnom bombardovanju Irana a posle sve svi čudom čude odakle im želja za nuklearnom bombom,o kakvom iranskom imperijalizmu ljudi lupetate. Njihova zatucanost mulama i verskim fundamentalizmom šteti samo njima,dok su USA uspele da izvezu svaku nakaradnu ideju koju je svaki bogovetni birokrata izabran makar na mesto regulatora toalet papira u Vašingtonu smislio.
ReplyDeleteUSA nije bila imperija pre WWI a i tek posle WWII je to uzelo zamaha,a propašće ne zato što to neko želi il ne želi već zato što je svaka država dinamična struktura koja kad preraste svoje mogućnosti ne može za 1 dan ili 1 godinu da se stabilizuje kako ko hoće. Po meni su očigledni i dokazi da isto tako svaka imperija propada ekonomski najpre a tek potpom vojno,e sad zamislite kad jednom iz ekonomskih razloga USA bude morala da povuče svoje trupe iz većine sveta,koliko nagomilanog gneva će se obručiti ne samo na njih već i na sve njihove saveznike koji su ih dosledno pratili. A naravno sve imperijalističke birokrate koji su i smislili te nakaradne spoljne politike će sedeti udobno i bezbedno a običan plebs će da strada,nažalost verovatno i u samoj USA jer kao društvo nisu uspeli da uvide koliko štete su im naneli političari šireće svoju moć imperijom
@Mmiillaann
ReplyDeleteMilane, samo potvrđujete moje odvajkadašnje mišljenje da je Ron Paul neka vrsta Obame ili Kartera naopako, odnosno, omiljeni kandidat neprijatelja Amerike i sveta koji je za poslednjih šezdesetak godina Amerika u najvećoj meri formirala, odnosno ljudi koji će uvek podržavati "najneameričkijeg" kandidata na američkim predsedničkim izborima, i to pravdati svim mogućim racionalnim konstrukcijama, od pseudoetičkih onanija sve do "pravih namera" Otaca Osnivača, dok se iza toga u suštini nalaze najprozaičniji mogući motivi belosvetskih luzera koji, ako već nisu neki religiozni ili slični psihopati, imaju nešto protiv tog američkog sveta uglavnom zato što nisu dovoljno dobri da bi u njemu bili zaista uspešni :))) I da, ovo jeste čisti argumentum ad hominem, zasnovan a mojoj subjektivnoj proceni vaše ličnosti i ličnosti vaših istomišljenika, jer vaš "argument", takođe zasnovan na proizvoljnom i potpuno neprimerenom, da ne kažem maloumnom izjednačavanju SAD i Irana i krajnje subjektivnom vrednovanju efekata američke politike posle drugog svetskog rata prosto ne zaslužuje ništa bolje (iza njega, rekao bih, iz daljine i implicitno proviruje klasični žal srpske i razne druge trećesvetske stoke što je SSSR izgubio hladni rat, kao da je ikada i mogao da ga dobije, ali, možda je bolje da se ovde zaustavim, i da ne idem predaleko u ad-hominem psihologiziranje, jer je i to jedna vrsta pomalo nedostojnog iživljavanja nad onima čije je regnum coelorum :)))) ). Ukratko, nema tu smisla mnogo polemizirati, ovde već stižemo do potpuno različitih pogleda na svet, vrednosti, temperamenata, vizura, i sporova koje, kako su u krajnjem skoru eminantno subjektivni, istorijski i aktuelno uglavnom rešava argumentum ad baculum, koji, doduše, strana u raspravi koju ja preferiram za sada čvrsto drži za pravi kraj, ali, na sreću ili njenu suprotnost, među ovim razigranim elektronima, nema baš puno mesta da zamahne :))) U svakom slučaju, barem i vi i mi znamo gde stojimo, i s kim tačno imamo tu čast :))